- God morgen. - Deilig morgen.
- Banker... de åpner aldri i tide. - Nei, de er desperate.
Desperate... Alle sammen.
Prøv en annen filial.
God morgen. Vi vil gjerne ta ut litt. Du ser godt ut i dag.
Herregud! Kom, Mary. Skynd deg.
Harrison vil søke om kausjon, kanskje føre hele saken.
- Men han krever 2000 pund kontant. - For en formiddags arbeid?
- På forhånd. Nå, før vi går inn. - Jeg forstår. Han stoler ikke på meg.
Her kommer han, Michael. Han er verdt det.
God morgen.
Tida er inne. Har vi midler?
Å... pengene! Jeg har akkurat vært i banken.
Nei, nei, nei. Ikke her, Mr. Lynch.
Og du tar av den der i retten, hva?
Aktors påstand om at klienten min vil forlate landet -
- er helt og holdent grunnløs.
Især når Mr. Lynchs lille datter Breda snart skal ha sin første nattverd, -
- og det ville da være forferdelig om hennes far ikke fikk være tilstede.
Så, ærede dommer... Aktor har ikke juridisk belegg for -
- at denne rettskafne, beskjedne avholdsmannen skal nektes kausjon.
Mr. Lynch er løslatt mot kausjon til saken hans begynner om to uker.
Mr. Lynch, hvordan føles det å være den mest ettersøkte mannen i Irland?
- Føler du deg rettferdig behandlet? - Nyter du å gjøre narr av politiet?
Tro ikke at politiet er dumme.
Politiet er alt annet enn dumme. Jeg syns de er veldig flinke.
- Er du Michael Patrick Lynch? - Se der. Et eksempel på klokskap.
Jeg arresterer deg for mistanke om besittelse av narkotika.
Dere vil kroppsvisitere meg, hva? Perverse svin. Dere vil ydmyke meg!
Se, hva jeg må finne meg i. Se, hva de gjør med uskyldige!
Prøver du å ta meg på ballene, din homse?
Tenner dere på det, perverse svin? Jeg har aldri tatt narkotika!
- Vis dem kreditivene dine, Mike! - Finn narkotikaen!
La oss se! Ta dem av!
Finn så narkotikaen! Stikk de skitne hendene deres opp!
Drittsekker! Hva er dere redde for? Tørr dere ikke gjøre det her?
BANDELEDER AVSLØRER ALT (UNNTATT ANSIKTET SITT!)
- Vil du ha mer, kjære? - Nei takk. Med mindre det er dessert.
- Selvfølgelig er det det. - Er det deg i avisa, pappa?
- Kan jeg få resten, pappa? - Ja, ikke la noe gå til spille.
Gi meg det... Du vet hvordan alt det røde kjøttet gjør han hyperaktiv.
- Far først. Hvem tjener pengene her? - Det er greit. Det er nok til alle.
De skal lære det. Og dere går i seng når dere skal i kveld.
- Kan dere se Lynch, gutter? - Ja, vi har han i sikte.
Har han klær på i dag?
Hun er herlig!
- Det er ingen andre i nærheten. - Si hei til pappaen din.
- Er det dem? Er det de to søstrene? - Ja, det er dem.
- Bra han ikke måtte velge, hva? - Hvorfor velge når man kan få to?
- Hør etter mødrene deres. - Ser deg i kveld.
Jeg kommer senere for å hente ungene, hva?
Tommy, gå av den motorsykkelen! Jeg kan ikke kjøre deg uten hjelm.
Si ha det til pappaen din. Vink til han.
Der kjører han. Se hvordan han kjører rundt og rundt.
Han kan ikke riste oss av. Ikke her ute. Hva driver han med?
Pokker! Vi har nesten ikke igjen bensin, Barry.
Hvor er nærmeste bensinstasjon? Con er bekymret.
- Han går ut. - Vi drar.
Den nærmeste bensinstasjonen er 15 kilometer borte.
Mot Bray. Det er en Esso-stasjon fem kilometer utenfor byen.
- Hold kontakt. - Jeg nekter å tro det!
Faen! Jeg sa du skulle fylle på!
"Nei," sa du. "Vi har nok."
Se på han! Ja, vink bare, din drittsekk!
- Hvor var du uten stønaden? - Enig, Michael. Noen verdifulle små.
Tony Brady. Det er forskjellen mellom å spise eller ikke noen ganger.
- Lykke til. - Vi ses.
- Michael Lynch. Hvordan går det? - Fint, takk.
- Vær så god. - Du er en gentleman.
Det er sånne som deg som holder hjulene i gang.
Vi har funnet Lynch. Jeg sa jo han ville hente sin dyrebare stønad.
- Ikke mist han denne gangen. - Vi er oppe i rumpa på han.
Og vi har full tank. Mr. Lynch slipper ikke unna oss igjen.
Ja... Han overholder fartsgrensa.
- Ikke drit deg ut. - Slapp av, Michael.
Du er håpløs, lillebror!
Rolig. Vi er bare på gjennomreise!
Unnskyld, damer. Hils på den lille vennen min.
Så er vi igang. Han stikker av. Tråkk på gassen, Con.
- Nå skjer det noe. - Ja. Ran på Sosialkontoret.
- Satan! Vi var nettopp der! - Hva faen gjør vi nå?
Jeg har ikke lovet dere en historie. Hva har jeg sagt om å lyve?
- Lyv for alle unntatt deg og mamma. - Og oss.
- Og tanta Lisa. - Man lyver ikke for noen i familien.
- Fortell historien om The Mansions. - Ja, pappa. Fortell om The Mansions.
- Greit nok. Vil dere høre hele? - Fra begynnelsen.
For lenge siden, før dere ble født, og mamma, jeg og tante Lisa var unge, -
- bodde vi i "The Mansions."
Med besteforeldrene våre, søsken og venner.
Det var herlig. Det var som et stort hotell -
- bygd spesielt for oss.
Og da jeg var ung pleide jeg å tenke at Gud smilte ned til oss.
At han lyste på oss, så vi kunne gjøre hva vi ville og passe oss selv.
- Og at det aldri ville bli annerledes. - Fortell oss om fogdene.
- Vet dere hva fogder er? - De er som guder, bare verre.
En dag... Det var før dere ble født...
... kom jeg hjem etter en hard arbeidsdag.
Og jeg så dem, fogdene, angripe hjemmene våre.
Digre fyrer med hammere og kniver og alt mulig.
Men de kunne ikke stoppe meg. Vi kjempet i mange timer.
Men de var for mange.
Så mamma, jeg og Lisa barrikaderte døra og ville ikke komme ut.
- Dere skal ikke ta ifra oss hjemmene! - Og de kunne ikke komme inn.
De pustet og prustet, men til ingen nytte.
Rundt oss kunne vi høre skrikene fra venner og naboer -
- da de rev husene i småbiter. De var som ville.
De prøvde alt, men de kjente ikke meg.
Jeg ville ikke gi meg om de så rev huset ned om ørene på oss.
Så kom borgermesteren!
De var så sure over at de ikke kunne ta meg -
- at selve borgermesteren i Dublin kom og besøkte faren deres.
Mr. Lynch!
Michael, hør nå på meg!
Michael... Ned på knær!
Jeg ber deg... Jeg har fått lov -
- til å gi deg disse nøklene til to hus.
Et til oss og et til tante Lisa.
Og jeg fikk han til å love at ingen kunne ta ifra oss hjemmet vårt igjen.
- Og borgermesteren sa... - Ja! Jeg lover!
Så jeg tok imot tilbudet deres. Jeg vant.
Jeg slo dem alle. Fogden og borgermesteren og retten.
Jeg var lojal. Og derfor vant jeg.
Det er nemlig sånn, at de aldri kan slå dere -
- hvis dere holder sammen og er lojale.
Sover de?
Nå... kommer kilemannen.
- Ser deg i morgen. - God natt.
- Hei, Michael. - Hei, Sean.
Det er bikkjekaldt!
- Du er sen. - Unnskyld. Godnatthistorier.
The Mansions igjen! Det fikk dem nok til å sovne.
Christine ba meg spørre deg om du ville passe Tom og Sean i morgen.
Hun skal inn til byen og kjøpe klær til Bredas nattverd.
- Er du klar for dette? - Ja.
Jeg har savnet deg.
Drit i dem! Ikke åpne!
Nei. Jeg må ringe Billy og si hva som foregår.
- Hvem var du sammen med i banken? - Stevie.
- Nei, nei. Kjørte Stevie bilen? - Stevie kjørte bilen, hva?
- Tony Brady var sammen med deg. - Vi vet hva du gjorde.
- Du gjennomførte ranet. - Og vi har bevis.
Du trenger bare si: "Ja, det var sånn det var".
Du kjørte til rettssalen på motorsykkel og skiftet i siste øyeblikk, hva?
- Et kvarter. Det går på motorsykkel. - Svar, din forpulte drittsekk.
Rolig. Skal vi begynne forfra igjen?
Du var ikke sammen med noen av de to konene dine mandag natt.
Du var ikke hos de to stygge søstrene.
Ikke si at du knullet et annet avskum.
Du er ingen golfspiller, førstebetjent, -
- men politiledelsens årlige golfturnering måtte avlyses i dag.
- Hvorfor tror du den måtte avlyses? - Jeg sa jo at sånt skjer...
Ikke spill smart, Noel! Det er mange sure golfspillere her.
Det er en viktig atspredelse for dem.
- Forstår du hvor viktig dette er? - Jeg gjør det nå.
Prøver du å si "Hva sa jeg"? Jeg vil ikke ha politiets rykte -
- ødelagt av den slags narrestreker!
Vi vil ikke trues av typer som Michael Lynch.
Hører du etter?
- Christine ble ikke opprørt, vel? - Nei, nei. Hun har det bra.
Hver gang du kjører ut på veien lurer farene. Glasskår...
...spiker, hull i veien. Du må se opp og passe godt på.
- Ellers tar de deg. - Hvem?
Glasskårene og det. Før eller siden, hvis du ikke passer på.
Og så punkterer du.
- Og så ordner du det for meg. - Ja... du er vel smart.
- Kan jeg sette på lappen nå? - Ikke krøll den.
Hvis en oppgave er verdt å gjøre...
...er den verdt å gjøre godt.
Nemlig. Bra.
Den beste måten å parkere på. En kommer ikke nærmere kantsteinen.
Du kjører som ei gammel kjerring.
- Morer du deg? - Du er vel en komiker.
Michael...
Den nye fyren, Shay Kirby... plager det deg ikke at han har vært i IRA.
- Nei, det er et par år siden. - Hvorfor tar du han med?
Han er vår mann innenfor.
Jeg gjør narr av IRA. Hold øye med reaksjonen hans.
Tommy, kom. Vi går nå. Si god natt til pappa.
- Ha det, pappa. - Ha det, gutter.
Sett dere ned, gutter.
- En til? - Lillebror, sett deg.
Først... Dere har alle møtt Shay Kirby.
Som dere vet er jeg litt opptatt i retten neste mandag. Og man vet jo aldri.
Så tida er inne for en oppgave jeg har tenkt på lenge. En av de umulige.
En IRA hadde øynene på, men som de mente ikke kunne gjennomføres.
Så tenkte jeg at vi skulle lære de sløve drittsekkene -
- litt om å plyndre O'Donnells smykkefabrikk.
- For satan! - Ryk og reis!
Jeg så for meg at vi ikke skulle bryte oss inn på selve fabrikken, -
- men snarere... falle inn.
Herregud!
Og så slå leir i gården -
- til noen kommer og lukker oss inn neste morgen.
Det er Mr. Fintan Doorley, direktøren.
Som meg selv en punktlig mann. Fintan kommer fem minutter på åtte.
Som en mann med den beste rutine -
- vil han nok bli litt overrasket over det han ser.
God morgen, Mr. Doorley. Vi er her for å stjele gullet ditt.
God morgen, personale. Si hvem dere er.
Når de er innenfor vil Tony, Tom og Billy invitere dem inn i teltet.
Høflig. Så lenge de ikke gjør oss noe, gjør ikke vi dem noe.
Ikke det tullet!
Har du forstått, Billy?
- Få dem innenfor. - Blås opp luftmadrassen, kjære!
Okei, Michael.
Kvart på ni kjører vi alle sammen ut igjen.
Vi kan slappe av, for det tar litt tid før noen tilkaller politiet.
Kan alle se det for seg?
For gutter, jeg lover dere...
Det er akkurat sånn det kommer til å gå. Lett som ingenting.
Hvor gammel er du, Alec? Ti år yngre enn meg? Stor forskjell.
Tony og Michael er enda ti år eldre. Som barn hadde de ingenting.
- Ikke sant, Michael? - Vi hadde hverandre.
Jeg er litt yngre så jeg hadde ting, men aldri de ordentlige tingene.
- Hva babler du om? - Billy vet det. Ikke sant?
- Nei. - For helvete da!
- Hva var det store da du var åtte? - "Star Wars". Er det det du mener?
Du hadde sikkert Star Wars-tingene. De ordentlige lekene.
Luke Skywalker, Darth Vader.
Og det var ekte vare, hva? Jeg fikk aldri det.
- Faren min stjal nok hele dritten. - Det spiller ingen rolle.
Foreldrene mine kunne ikke engang stjele de ordentlige tingene.
Det er en tragedie, Stevie.
Det er en tragedie. Folk på din alder hadde de ordentlige tingene.
- Og nå vil barna mine ha alt. - Og du vil gi dem det. Greit nok.
I rumpa mi!
Jeg vil ta igjen det jeg har mistet. Jeg vil more meg.
Kom igjen, Tom.
Okei, Michael... Dybden på denne døra passer perfekt.
Når panelet er fjerna ligger barrene der lunt og fint.
Hvis det er nok av dem skrangler de ikke rundt.
Og man merker ikke den ekstra vekta når man åpner og lukker døra.
Det paret jeg har funnet, de er helt uskyldige. Det er det fine.
Ingen ekstra deler. De er gamle venner av faren min. Et par i 50åra, -
- hr. og fru Harmløs. Du kjenner tollerne...
De stanser ekshippier i 2CVene deres, -
- men de vinker paret igjennom mens de hoster forbi i 40 km/t.
De kjører helt over til The Cotswolds. De har fortalt meg om et hotell, -
- som er så stille og fredelig, at de drar dit hvert år.
Sånn ser jeg det for meg, Michael.
Det er like ved Birmingham så jeg kan være der på en halv time.
De vil drikke te uten å ane at de har gull for flere millioner i bilen.
Det ville ikke være mer enn 10-12 biler parkert der, ingen vakter, -
- så det ville være lett å få tak i gullet, kjøre det til heleren...
Tom... det høres fint ut. Vi får se når jeg kommer tilbake.
Slapp av, Michael. Du kan stole på meg.
Bli hjemme kvelden før. Du skal holde hodet klart.
Kom hit, lille venn!
Se på deg! Er du en engel eller ei prinsesse? Er hun ikke nydelig?
Kom hit. Kan man få en rosenkrans for dette?
- Hva sier du så til Mr. Higgins? - Takk.
Gå bare opp så kommer jeg straks. Gå nå, lille venn.
Gjem en dans til meg, hva?
- Hvem er Billy sammen med? - Han heter Higgins.
Han er oppvokst her. Har gått på college. IRA har jeg hørt.
Snodig... Han likner mer på deg enn broren din gjør. Samme frisyre.
Ja, ja...
- Jeg sier deg...! - Jeg driter meg ikke ut.
Takk for turen.
- Se, hva bestemor ga meg! - Hva er det, lille venn?
Det er ei hellig bok med mange bilder.
Den er flott. Bare jeg hadde fått en sånn gave.
- Hvor kom du fra? - Gjett.
Mikey... Du vet den jobben som Tom gjorde for deg i England...
Selv om jeg alltid har ment at Tom var en idiot, så kan man stole på han.
Det mener jeg.
Det ser ut som han har stukket av, og det er ingen bil og ikke noe gull.
- Hva vil du gjøre? - Trodde han at han kunne unnslippe?
Det likner han ikke. Men man kan jo ikke stole på noen nå for tida.
Jo, det kan man. Det er nettopp det. Ellers ville jeg ikke spurt han.
- Hva nå? - Finn han. Ta han med tilbake hit.
Tony... Du kan spise ferdig først.
KUNSTMUSEUM
TURISTBUSS
- Vil du stå i kø? - Det må jeg jo. Eller hva?
- Jeg kan lett få deg inn. - Nei takk. Jeg tar hoveddøra.
Greit nok. Jeg må dra. Jeg skal i retten om en halv time.
- Hygg deg. - Det skal jeg. Pass på deg selv.
Ærede rett, jeg begjærer utsettelse til onsdag.
Begjæringen er avslått.
Mr. Harrison, aktor er klar, juryen er klar, jeg er klar.
Deres klient kan ikke trekke saken ut i det uendelige.
Mr. McHale, er De klar til å begynne?
Ja, ærede dommer.
For under to år siden, den 19. februar, kom Mr. Lynch og en medskyldig -
- til videospillforhandleren Superex. De var bevæpnet og farlige.
De truet en ansatt på livet og stjal over 32000 pund i kontanter.
Michael...
- Kan du se denne? - Ja.
- Kan jeg henge den opp? - Hvorfor vil du ha et hellig bilde?
Det er en Caravaggio. Han er omtrent like hellig som deg.
- Det likner et hellig bilde. - Kan jeg henge det opp eller ikke?
- Og du vil ikke slenge dritt om det? - Nei, jeg lover.
- Kan jeg gå på toalettet, pappa? - Selvfølgelig.
Skjønner du at jeg ikke tror deg, Tom?
Michael... Jeg sverger!
Selv om det er sant, fikk de revet av bildøra og lot den ligge i veikanten...
Jeg lette overalt.
Jeg fant bilen, og jeg satte til og med på ei ny dør.
Jeg dreit meg, og jeg ble redd.
- Så du syns ikke jeg er rettferdig? - Nei, nei...
Det er ikke det, Michael...
Unnskyld...
- Hva gjorde du med gullet? - Å gud...! Jeg gjorde ingenting!
Jeg fikk aldri tak i det! Det er borte. Du må tro meg!
Men du stakk av. Bare avskum stikker av.
Man kan ikke stole på folk som gjør det. Ville du stole på dem?
Nei, det ville jeg ikke.
Da skjønner du vel at jeg må løse problemet?
Jeg kan ikke bare la det henge i lufta, hva? Hvor er gullet?
Jeg vet ikke!
- Hva sier dere? - Jeg vet ikke, Michael...
Jeg er ikke sikker... Jeg tror nesten på han.
Ja, jeg tror du har rett. Historien er så dum et den sikkert er sann.
Sett han ned.
Unnskyld, Tom. Jeg tror deg nå. Tony kjører deg på sykehuset.
Du har sykeforsikring, hva? Det vil ikke koste deg noe, vel?
- Nei. - Bra. God natt. Gutter...
Og vil den tiltalte rette seg opp og la oss se ansiktet hans, takk!
Den tiltalte er veldig dyktig, men det usedvanlige ved han er, -
- at han ikke kan la være å vise andre, hvor dyktig han er.
Noen ganger tror jeg ikke han er en virkelig forbryter, bare en viktigper.
- Hvordan går det, Michael? - Greit nok, Shay.
- Er alt i orden? - Ja, ja.
Det er bare den dommeren. Han går meg på nervene.
- Han er forutinntatt. - Er det sant?
Dette er bilen til dattera hans. Tror du at du kan finne den?
Se det som gjennomført.
Rettssaken slutter på torsdag. Har du tid til å sende dem en liten beskjed?
- En "skremmer"? - Det skal gjøres på riktig tidspunkt.
Gi meg nøklene, kjære.
Takk for lunsjen og for en veldig stimulerende samtale.
Ha det, pappa. Håper vi ikke ble for lenge?
Nei, nei, Moira. Men han liker godt lyden av sin egen stemme, hva?
Derfor...
Uansett hva juryen føler er den riktige konklusjonen, -
- vil jeg minne om at hvis bevisene ikke er sterke nok til en dom, -
- så... må dere ikke dømme.
- En ny katastrofe for politiet, hva? - Mr. Lynch er kjent ikke skyldig.
Men politiet har ingen andre mistenkte.
Politiet vil fortsatt etterforske Mr. Michael Lynchs aktiviteter.
Er rettssystemet for snilt, Michael?
Skal du tilbake på stønad igjen, Michael?
- Pappa! - Det er pappa med den svarte hetta.
- Hvorfor har du på svart hette? - Fordi de ikke skal se meg.
- Unger, hvem er han? - Et svin?
Ja, men kall han en politimann og stol aldri på han eller andre som han.
- Er jeg og Lisa med? - Akkurat i starten...
- Det er oss! Vi er berømte. - Men vi er jo ikke hovedpersonene.
- Gå ut og lek. - Drar du hjem?
- Vi ser det igjen litt senere. - Ta jakka di.
Det virker som politiet ikke greier å styre den stigende kriminaliteten.
- Billy... - Hvordan har du det?
Hvordan går det?
- Du ser bra ut i dressen, storebror. - God dag, Michael.
Er det ikke Lisa og Christine? Jeg kan ikke se hvem som er hvem.
- Hvem er det? - Jerome Higgins. Han vil snakke.
Når ble du en visergutt for IRA?
Snakk med han. Bare et par minutter. Det er ikke noe galt.
- Hva er problemet? - Jeg tar ikke imot ordrer.
Det er i orden.
- Jeg blir ikke lenge. - Billy...
Konverserer med pakket.
Bra at vår mann Shay Kirby kunne hjelpe deg med dommeren.
- Shay jobber ikke for dere lenger. - Men opplæringa, metodene hans.
Som jeg sa til Billy så tror jeg vi kunne fått mye ut av et samarbeid.
- Det gjør ikke jeg. - Billy er ikke enig. Han kjenner oss.
Vi hadde også øynene på O'Donnells smykkefabrikk.
Tøff dritt.
Vi syns at litt av de to millionene ville være en fin gest overfor oss.
- Et symbol på vårt samarbeid. - Hva med et symbol på null og niks.
Dere kan ikke gjennomføre et ran, så truer dere en ærlig forbryter som meg?
Stikk av og stikk av igjen, Jerome.
God natt, lillebror. Unnskyld meg...
Jeg bærer ikke nag. Gud elsker en som prøver.
Og hold øye med avisa, Higgins. Du ser den neste jobben min på forsida.
Den største til nå.
- Hva er det du snakker om? - Aner ikke. Jeg finner på.
Michael, det er meg!
Hei, Michael. Jeg er virkelig lei for det...
Christine!
Du ble tatt som langer og nå står du i gjeld til IRA.
Din jævla spastiker! Du skal bort fra Dublin fort.
England, USA, jeg bryr meg ikke. Men hold deg unna dem og meg.
Unnskyld, Michael.
Han laget mest religiøse malerier for det var der pengene var den gangen.
Kardinaler og biskoper fikk malt bilder fra Bibelen.
Og adelsmenn, for å vise hvor hellige de var.
Han måtte flykte fra Roma for å ha slått i hjel en fyr. Litt av en galning.
- Michael, det er ikke riktig. - Unnskyld, kona mi skal...
Se Jesus og Judas... Caravaggio brukte folk fra gata som modeller.
Han hang på vertshus og bordeller og fant noen interessante typer.
Det moret han visst å få kardinaler til å ligge på kne -
- og be til et maleri av en morder eller noe sånt.
- Hva smiler du av? - Ingenting.
Jeg tenkte bare på hvem som får noe ut av hva.
Han som malte dette fikk aldri de pengene det er verdt, vel?
Men han får et omdømme. Folk husker han. Og det er det som teller, hva?
Du er redd ingen vil huske deg? Du burde begynne å male.
- Så jeg vil bli husket? - Nei, så du kunne male kjøkkenet.
- Fader Grogan? - Paul Grogan, ja.
Jeg heter Christine. Jeg ringte angående Caravaggioen.
Å, ja. Kom inn. Velkommen.
Maleriet hang her nede i årevis og så ned på alle som spiste -
- og ingen la merke til det. Det ble bare mer og mer skittent.
En dag holdt jeg høymesse i det lille kapellet ovenpå...
Minn meg på å vise det før dere drar.
Den morgenen var det Lukas' vidunderlige fortelling om Veronica -
- som vasket Jesus. Og jeg tenkte: "Vi må få renset det flotte maleriet".
Jeg ante ikke at det ville være en Caravaggio, en uvurderlig original.
Det var egentlig synd, for det var flott å ha det der.
Men da vi kjente dets verdi visste vi at det ikke kunne bli her.
Enhver halvgod tyv kunne jo gå rett inn.
- Museet laget den fine kopien til oss. - Samme størrelse?
Ja, en fullstendig tro kopi. Jeg kunne ikke se forskjell.
- Hva med en kunstekspert? - Han eller hun ville se det straks.
Hvis det er verdt 30 millioner hvorfor ga du det da bare til museet?
Det er ikke for å høres selvgode ut, -
- men vi syntes nok det var det riktige å gjøre.
TURISTBUSS
- Vi kommer tilbake om ti minutter. - Lykke til.
Ut av bilen! Nå!
Så dere fjesene deres?
- Turistbuss. Det er den. - Etter dem. Snu bilen!
Hold munn. Det er jo det jeg gjør.
- Nå har vi dem. - Slapp av, Con. Akkurat sånn...
Døra er åpen. Nå har du sjansen.
Hva faen er det? Det er jo bare et bilde! Kom igjen!
Jeg visste at landet vårt respekterte kunst.
Ikke bry dere om noen svin er etter dere. De vil bare trykke dere ned, -
- gjøre dere fattige og låse dere inne. De teller ikke. Ikke hos oss.
Vi kan drive rundt med dem når vi vil, for de er bare idioter!
Og det at jeg har blitt tv-stjerne...
Dere skal bare vite at det ikke vil endre meg i det hele tatt.
Kom og se. Vi har høyest seertall. De gir oss kanskje vår egen serie.
Caravaggios "Pågripelsen i Getsemane" ble i dag stjålet -
- av en ukjent forbryterbande kledd ut som amerikanske turister.
Og ingen aner hvem som gjorde det.
- Vil dere se det avgjørende skuddet? - Hva faen er det?
Michael, maleriet... Hvordan blir vi kvitt det?
Alec drar til Amsterdam i neste uke for å snakke med en heler.
Men det fete er at mens vi venter -
- kan vi bare sitte og se på at politiet roter rundt.
- Hvor mye får vi for bildet? - Fordi vurderinga er 30 millioner...
Vi blir nok rike, bare slapp av. Poenget er at vi har vunnet.
Kan dere se dette? Tenk over hva det betyr.
Vi er nummer en! Ikke politiet, ikke IRA, ingen andre.
Hele landet måper over oss.
På grunn av den der er vi større enn "Riverdance".
Jeg tror dette er tegnet. Se etter...
Der. Det var selve tegnet som sa meg noe.
- Han gir et tegn... - Han etterlikner maleriet.
- Som Judas der. - Ja! Det er veldig smart, men...
Det er en som liker å spøke.
Det slo meg at det var Mike Lynch. Vi kan ikke se ansiktene deres, -
- men jeg sammenliknet kroppsformen med Lynch og Brady.
- Hode, høyde, alt passer. - Veldig interessant, Noel.
Fint å se at teknikken blir brukt, men det er et sammentreff.
Lynch er ikke i stand til noe sånt.
På en gammel video fra museet fant jeg dette...
Lynch og kona hans Christine. Jeg vet det ikke beviser noe, -
- men hva gjør Lynch på ei kunstutstilling?
Kona mi har vært på den utstillinga! Vi vil se ut som idioter -
- om vi legger fram dette for Interpol! Tida mi hos FBI har lært meg -
- at den slags ran er forbeholdt noen få internasjonale bander.
Tyskere, nederlendere... Profesjonelle kunsttyver.
Se det i øynene, Noel. Lynch har ikke samme klasse.
Ditt fe.
- Oppfør deg ordentlig. - Skriv det på rom 764, takk.
Nei, nei, Peter. Du har reist langt for å møte oss. La meg betale.
Det spiller ingen rolle. Dere betaler jo hotellrekninga!
Han har sannelig rett, Alec. Det gjør vi da.
- Jeg liker stilen din, Peter. - Telefon. Jeg kommer straks.
Peter, jeg tror den dama over der har et godt øye til deg.
Ja, halv tolv er fint. Jeg skal nok være der.
Det likner ikke en av de bandene vi kjenner.
Det tyder mye på at det er en dyktig lokal irsk bande.
Dere har sikkert nådd samme konklusjon.
Ja. Selvfølgelig.
Vi er ganske sikre på at det er en bande ledet av Michael Lynch.
Jeg kjenner Lynchs metoder, og enda kunsttyveri ikke er hans spesialitet, -
- ser dette ut til å være han.
Bra.
Vet du hvem du har med å gjøre kan du lettere finne maleriene.
Vi vet at noen her i Dublin har kontaktet en heler i Amsterdam.
La oss kalle han Peter. Peter har kontaktet oss og tilbudt si hjelp.
God kveld, gutter. Er alt klart?
- Noel... Gå i gang. - Ja visst.
Alec!
Ikke si noe til han om hvor dere skal eller noe om maleriene.
Ikke et ord. Jeg mener det. Lykke til.
Ser deg der.
Liker du kunst?
Hva syns du om maleriet?
Jeg driter faktisk i det.
Det er en vakker Caravaggio, hva?
Jeg rekner med du er mest interessert i penger.
Jeg merker du ikke er så glad i å snakke.
Jo da, jeg elsker en god prat.
Så dette er de vakre Dublinfjellene?
- Overvåkningsfly. - Det er der.
La oss håpe at været holder seg, især om vi skal se det utendørs.
- Hvor vil du ha det? - Caravaggioen? Rett opp og ned.
Rart å stå på en skogkledd fjelltopp og se på et renessansemesterverk.
"Pågripelsen i Getsemane" av Caravaggio.
Hvorfor roper du?
Unnskyld, gjorde jeg det? Jeg er nok litt opphisset. Det er jo...
Er du fornøyd med det du har sett?
- Ja. Veldig fornøyd. - Kom, gutter.
Tilbake til Roundwood.
Roundwood. Nå har vi han. Enhet 2, 3 og 6, Roundwood.
Jeg vil ha veisperringer på alle inn- og utfartsårer.
Alle enheter til Roundwood.
- Enhet 6 på vei mot Roundwood. - Enhet 5, hvor langt unna er dere?
Er ikke landskapet fantastisk, Peter? Dere har jo ingen fjell i Nederland.
Nei, Nederland er veldig flatt.
Jeg liker landet deres veldig godt.
Det gjør jeg også, Peter. Irland er et herlig sted å leve.
- Er vi snart ved Roundwood? - Nesten en kilometer.
- Vi skal bare svinge snart. - Strålende. Vi kan få en øl på veien.
For en frekkas!
Er de på plass? Den veisperringa skal være solid. Ingen slipper igjennom.
Enhet 6, hvor er dere?
Jeg vet om en veldig god pub, Peter.
Fyr i peisen, irsk folkemusikk og de serverer deilig øl.
Er dere sikre på at han sa Roundwood?
Flyet kan ikke se dem rundt Roundwood. De er ikke i området.
Det må de være! Kanskje de fortsatt er i skogen.
Sånn. Der er Roundwood, Peter. Den høyest beliggende byen i Irland.
Jeg ville ikke ha noe imot å bo her. Et deilig, stille sted.
Ja, ja. Veldig fredelig.
- De er i Roundwood, nå! - Flyet kan fortsatt ikke se dem.
Hva er det som skjer? Helvete, helvete... Må Gud tilgi meg.
Ingen spor av dem.
- Bortkastede skattepenger. - Hva snakker han om?
Staten betaler begravelsen din, Peter.
Det er det minste de kan gjøre.
Det var fantastisk, Michael. Tony, Stevie, var ikke det fett?
Politiet tenkte sikkert: "Hva faen har vi med å gjøre?"
"Vi får aldri tak i dem. De er urørlige."
HJEMLØS
Hva spiller vi om, Stevie? Jeg skal til og med la deg vinne.
Jeg slår denne utenom. Selv om jeg kunne treffe lett.
- Du visste det hele tida, hva? - Hva mener du?
Hvorfor gjorde vi alt det om vi visste at Peter var en svindler?
De kommer til å føle seg så dumme.
Politiet kommer til å tro at de aldri får has på oss.
Kanskje. Men ikke si det til Stevie.
Drit i han om han ikke har humor.
Hallo? Konsentrer deg, ellers kan vi bare glemme det.
"Den natt da han ble forrådt, tok Jesus et brød, takket, -
- brøt det, gav disiplene og sa: -
"Ta dette og ét det! Dette er mitt legeme."
"Må han gi oss en evig gave -
- og gjøre oss i stand til å dele helgenenes arv -
- med jomfru Maria, apostlene og martyrene..."
Vi er oppe i rumpa di nå, Michael.
Michael... Se hva som foregår utenfor.
Se!
Hva i helvete?
- Hold kjeft, din lille dritt. - Hva skal du gjøre med det?
Jeg skal faen meg lukke den for deg!
Se, gutter. Det er Christine. Hvordan går det?
Svin!
Kom. La oss se hva de vil. Dette er noe nytt...
Vi ignorerer dem bare, uansett hva de gjør. Okei, gutter?
- Alec, de eksisterer ikke. - Jeg rører dem ikke. Jeg sparker.
- Vi skal nok passe på dere. - Er det han?
Skal den dumskallen være en mesterforbryter?
Han er bare ei spytteklyse som har vært heldig.
Lynch, hører du etter? Kjenner du det?
- Du kan like godt gi opp. - Vi er like i rumpa på deg fra nå av.
- Hei, jenter. Har dere et øyeblikk? - Hva er galt?
Ingenting. De forbanna politifolkene går meg på nervene.
- En av dere må kjøre meg etterpå. - Hvor vil politiet være?
- Vil du hjelpe meg eller ikke? - Ja.
Hold på håret.
- Kan dere ikke la folk være i fred? - Hvordan kan de fortsette med dette?
- Hvor mange er de? - Hvordan kan vi arbeide?
Tilkall politiet. De er aldri der når man trenger dem.
Det er ikke så morsomt lenger, Lisa? Tida er ute, og det tror jeg du vet.
Jeg har blitt kontaktet angående maleriet. Et tilbud fra IRA. 100000.
Det er bedre enn å la det råtne opp.
Higgins sa at da ville det med Billy være glemt.
- Han kan komme tilbake til Dublin. - Du snakket med Higgins om Billy?
La oss gjøre det så politiet lar oss være i fred.
Det kunsttullet er ikke oss. La IRA ordne det.
Se på alle de politifolkene. Vi har dratt dem ned på vårt nivå.
De oppfører seg som kriminelle nå. Jeg er deres verste mareritt.
Og nå vil dere bli kvitt maleriet. Det vi vil bli husket for.
Tror du han vil gi deg 100000? Nei! Ser du ikke hva Higgins vil?
Det handler ikke om pengene eller maleriet. Han vil splitte oss.
Vi er tyver. Det jobben vår. Jeg tjener ingenting!
Jeg vet det. Du vil ha ting. Og penger.
Michael de kommer. Tenk over det vi har sagt, hva?
Si til Higgins at jeg gir han beskjed.
Jeg gir han også beskjed. Jeg håper vi snakker om det samme.
- Vi ses. - Vi ses, Michael.
Vil du ha en øl, purk?
Å, se på klokka. Jeg må hente barna mine.
Michael Lynch. Hvordan går det i dag?
- Hva er dette? - Stønaden din er inndratt.
- Prøv en gang til. - Det er staten.
Jeg har akkurat fått beskjed. De har stanset utbetalingene.
Så jeg må... Jeg kan ikke...
Tror dere dere kan knekke meg sånn? Dere må være fra vettet! Fra vettet!
Hør nå på meg.
Ser du ikke hvor det fører hen? Du kommer i fengsel. Tjue år.
- Meg, Lisa, barna... - Nei, det skjer ikke!
Michael Lynch. Noel Quigley her. God morgen.
Synd at stønaden din er inndratt. Christine er visst ganske irritert.
Din ekle drittsekk.
Du går på rumpa. Så fort.
Så lenge du lever blir vi her og holder øye med deg.
- La oss være! - Du slipper ikke unna.
Christine... Vekket vi deg?
Tror du de lar deg slippe, Michael?
De får meg ikke i fengsel. Aldri!
- Hva kan du gjøre med det? - Det skal jeg fortelle deg...
Christine...
Unnskyld forstyrrelsen, Christine.
Drittsekker!
Jeg trodde aldri de ville komme så tett på.
Lynch... Vis oss det stygge ansiktet ditt!
Hvis de sliter meg ut vil alt være forgjeves. Jeg mister alt.
Deg, Lisa, barna.
Hva med maleriet? Hvis vi fikk penger...
Jeg gjorde det ikke for pengene, men for moroa.
Jeg fikk en god latter ut av det.
Vet du hva du er?
Du er ikke alles førstevalg, men det passer meg.
- Det er motbydelig! - Demp lydnivået, Lynch!
Hvordan går det, Michael? Fikk du tilbudet mitt?
Hva sier du da?
Sist vi snakket sammen ba jeg deg stikke av.
- Ting har endret seg litt siden. - Ja.
Alle dem som følger etter meg. Det er ikke bra.
Du har ikke noe valg, Michael.
Så det kommer nok som et sjokk når jeg ber deg stikke av igjen.
Jeg river heller i stykker maleriet og tørker meg bak enn å la deg få det.
Du er ferdig, Michael. Ingen ligger på kne for deg lenger.
Den tida er forbi. Jeg ser deg for meg med barnebarna på fanget.
Med sikkel ned over haka, mens du babler i vei.
"Michael hvem?"
- Han kjøpte vel ei kiste. - Tony.
- Michael. - Tony.
- Jeg har drevet med deg, hva? - Ja, det har du.
- Unnskyld. - Det er klart med all denne dritten.
Ja, men Stevie gjør det bare verre.
Nei. Han prøver bare å ordne det. Få oss tilbake der vi var.
- Så det er det Higgins vil? - Har vi noe valg? Du gjør ingenting!
Tror du noen av dem kan lese på munnen?
Man blir overrasket over ferdighetene til politiet nå for tida.
Dere er fantastiske, gutter!
- Vet dere det? - Han skal bare være morsom.
- For faen, Michael! - Så fortell meg det. Hva nå?
Stevie vil prøve å levere maleriet til Higgins, hva? Med eller uten meg.
Vi vet jo alle, Tony. Hvordan vil han slippe unna politiet?
- Det er en god plan. Jeg tror på den. - Greit nok.
Så fortell meg om den. Stol nå på meg!
Kjenner du Copeland Grove? Ei blingate. Med trapper i enden.
Som går opp til Summerhill. Skal dere kjøre opp dit?
Hvordan? Alle sammen? En bil er ikke nok.
En bil hver så dere kan blokkere veien. Ikke dårlig om dere kan det.
- En bil venter på dere. - Varebil.
Til maleriet. Ikke dårlig. Alec kan kjøre fort.
Når vi har sluppet unna politiet skal vi bare...
Det er der det vil skje.
Dere slipper nok unna politiet. Lett.
For jeg tror de får et tips. Hva er best for Higgins?
Å kjøpe et uselgelig maleri eller å få hele Michael Lynchs bande arrestert?
Tenk over det. Higgins eller Stevie...
Hvem ville du satse på?
Jeg sier bare at uansett hva som skjer så lover jeg at jeg venter.
Kom og ta meg!
Dere slipper nok unna politiet. Lett. For Higgins har gitt dem et tips.
Higgins og jeg mener at vi kan dele arbeidet. Samarbeide.
Orientere hverandre så vi ikke går i veien for hverandre.
Akkurat nå raner Higgins banken på Dame Street.
Jeg tror ikke mine egne ører. Alt skulle tilbake til det normale.
Ja. Det er uten Michael.
- For han er ikke normal lenger. - Alec, stopp!
- Hvis noe går galt... ...er det ikke mi skyld.
Det er Tony. Du hadde rett. Stevie har gått over til Higgins.
- Er det noen etter dere? - Nei. Ikke en purk å se.
Hvor henter Higgins maleriet?
Stevie ordner det. Imens vil Higgins rane en bank.
- Det er visst for å forvirre politiet. - Vet du hvor?
Metro Bank på Dame Street. Like før middag.
Skynd deg dit fort og se etter.
Sørg for at du ikke blir forfulgt. Og, Tony... Hva har du på deg?
- Nå? - Hva?
- Er dere venner igjen? - Jeg og Tony? Ja, ja.
Bra. Man har ikke råd til å miste venner som han.
Hør her, jenter...
Jeg tror jeg kan ordne alt så dere ikke må ut og tigge.
Tony og jeg har funnet på noe veldig... smakfullt.
Som dette.
- Jeg må dra. - Det er i orden.
Bare gå. Ut med deg.
Ønsk meg lykke til, jenter. Det er mange onde mennesker der ute.
- Ha det, pappa. - Ingenting ennå. Kanskje Stevie løy.
Det tror jeg ikke.
Hør her hva vi gjør... Du står inne i banken. Jeg er utenfor.
Det vil være de vanlige politifolkene, men ikke så mange.
Husk at Higgins vil forråde Stevie.
Så de fleste politifolkene vil jakte han og Alec for å få tak i maleriet.
Når Higgins' folk kommer går vi i gang.
Jeg er skuffet over deg, Shay.
- Det er Shay Kirby. - La oss undersøke det.
God morgen. Jeg vil gjerne søke om et lån.
Hvordan går det, Shay? Slipp den! Nå!
- Ta det rolig, Shay. - Legg den ned!
- Gjør det! - Stille og rolig.
Snu deg!
Opp mot veggen.
Alec, pass på bildet. For helvete da.
Det er politiet! Ikke rør dere!
- Hva skal vi gjøre? - Hold opp maleriet!
- Vi holder oss bak maleriet! Kom nå! - Hvor går vi?
Slipp pistolene!
- Slipp pistolene! Sett ned maleriet! - Hva i helvete skal vi gjøre?
Alle ned på knær, nå!
Din dust! Hva faen skal vi gjøre?
Michael ville aldri ha fått oss opp i denne dritten!
Helvetes kunst!
- Han er låst fast, Liam. - Vi må ha assistanse.
Vi trenger bevæpnet assistanse. Vi har problemer her!
- Alle er ute etter maleriet. - Helvetes dritt!
Hva glor du på?
Dere må kvittere for dem, gutter!
Ned! Slipp våpenet!
Slipp våpenet. Stille og rolig.
Michael Lynch er innblandet. Det er livsfarlig!
- Vi har ingen bevæpnede enheter. - Vi må ha folk nå!
For helvete da! Jeg håper de ikke trekker deg i lønn for det der.
Noel... Et bevæpnet ran i Metro Bank på Dame Street.
De er fortsatt der inne, og en av dem er visst Lynch.
Faen!
- Hvordan i helvete har han? - Aner ikke.
Be dem holde dem der. Uansett hva.
Kom igjen, gutter. Få bilene ned dit. Få dem ut av banken.
Det er Michael Lynch her. Jeg kommer ut. Jeg overgir meg.
- Hva skal jeg gjøre? - Dø!
Rekk hendene i været og kom sakte ut.
- Okei. Nå kommer jeg, gutter! - Fortsett å gå til vi sier i fra.
Dere kommer til å bli berømte, vet dere det?
- Skyt drittsekken! - Legg ned våpenet!
- Gå bort fra det. - Du er død, Lynch! Og familien din!
Hold kjeft!
Alle opp! Nå! Ut med dere!
- Hva f? - Heisann!
Skyt svinet!
- Ned! Ned! - Lynch er fortsatt der inne.
- Hold Lynch der uansett hva! - Hva faen gjør vi nå?
Lynch! Kom ut!
Lynch!
- Hva foregår? - Aner ikke.
- Men Lynch er fortsatt der inne. - Bra.
Er du der ute, Noel? Jeg vet godt at jeg har drevet med folkene dine, -
- og at de nok er litt irriterte, men nå har du meg virkelig.
Jeg kommer ut.
Legg ned våpenet!
Legg ned det våpenet!
Noel, er det slutt nå?
Be kona komme og identifisere kroppen.
- Hvor er Michael? - Tony?
Er du Michael Lynchs kone Christine?
Og du hans svigerinne Lisa?
Bra.
Vil du offisielt identifisere dette liket som din mann, Michael Lynch?
Et nikk er nok.
Å gud!
Jeg tror ikke de kan gjenkjenne han med hodet i den tilstanden.
Det tror jeg de kan.
Nå, ja. Selvfølgelig.
Er det han, jenter?
- Ja. - Ja.
- Dette er liket av min mann. - Dette er liket av Michael.
Så er det overstått. Godt gjort.
Ta den.
Gi meg hetta.
God morgen, Jerome.
La oss si farvel til vår bror Michael.
Må vår avskjed uttrykke våre følelser for han.
Må den lette vår sorg og styrke vårt håp...
Lynch ville elsket denne begravelsen.
Han sitter sikkert der oppe og ler ved tanken på at vi beskytter han nå.
Det var det riktige å gjøre, Noel. Drit i det. Han er død.
Det var noe mellom han og meg.
Det er sånn det bruker å ende.
- Det var det mora di ba om. - Hun betaler i morgen.
- Fint. Pass på når du går over gata. - Okei. Ha det.
Hallo der.
- God dag. Deilig vær, hva? - Ja, det er det.
- Hvordan går det i dag? - Jo...
La meg se...
- Er det oksekjøtt på boks? - Ja. "John West." Skal du ha en?
Kan du sette den til side for meg? Jeg henter den på veien tilbake.
- Så slipper jeg å kjøre med den. - Selvfølgelig. Flott motorsykkel.
- Bare jeg hadde din fart. - Den får meg rundt omkring.
- Lykke til. - Ha det.
Du kan ikke unnvære oss, hva, Michael?
Velsign oss, Herre, og den overflod vi snart skal motta...
Tekstet av: Tone Hansen www.sdi-media.com